-Рос,кога започва това с кометата?
-Ами,технически е започнало преди 7 млрд.години.....
-О,не!О,не!
Окей!Окей!Ще спра.Няма да ви уча.
Окей?Простсо ще гледаме как красивата светлина прорязва небето.
-Окей?Нейното официално име е Бапстийн-Кинг.
-Окей!Окей!
-Ето я!О,вижте това!Не е ли изумителна Майката Природа?!!
-Това е самолет!
-Е,добре де! 1700 чувала с фъстъци,летящи толкова високо,това също е доста изумително!
-Хей,чудя се дали може да се види апартамента ми оттук? -Не,не,не може.
-Какво?!
-Ами,не знам.
-Боже,вижте всичките тези звезди!Безкрайното пространство! Наистина те кара да се замислиш,нали?
-Знаете ли кое още те кара да се замислиш?
-Вижте балкона на това маце!
ПРИЯТЕЛИ Те са будни цяла нощ
Превод и субтитри: DON TOMAZO
-Окей,вече сме навън два часа и не сме видели никакви тъпи комети!Може ли вече да се прибираме?
-Вижте,Чандлър замръзна!
-Не,не съм.
-Тогава защо си облякъл якето на Моника?
-Защото ме прави красив!
-Хайде,Моника!Хайде,Моника!
-Да,всъщност и ние ще тръгваме.Взели сме си филм.
-О! Не мога да откажа един филм!
-Ъъъ...Фийбс,ние всъщност искахме да останем сами.
-Шшшш!Измъкнете ме оттук! -Окей!
-Рос! -Какво?
-Ела тук!Виж това!
-Какво?Кометата ли е?
-Не!Не,не,има една буболечка,заклещена в смолата.
-Джоуи,стига...?!Не мога да повяр...Аз съм те довел тук да видиш кометата Бапстийн-Кинг,един от най-зрелищните феномени на природата,
а на теб ти пука само за буболечки,заклещени в смола, и за някаква жена!
-Знаеш ли,пич,жените са две.
-Покажи ми къде?
-Ето там горе.
-Джоуи,къде е тръбата,която държеше вратата отворена?
-Не знам!
-Да,знам.
-Джоуи!
-Какво?!Добре де!Не гледай мен!Ти си този,който искаше да се качим тук и да гледаме някаква тъпа Бъргър-Кинг комета!
-Казва се кометата Бапстийн-Кинг!
-Хей!Хей!Бапстийн е бил много уважаван астроном,окей?!
-О,не!Не!Не!
-Моника!
-Тя спи.
-Знам,но само един бърз,бърз,бърз въпрос.
-Кой филм беше "Дълбок сблъсък" и кой беше "Армагедон"?
-"Дълбок сблъсъск"беше онзи с Робърт Дювал,
Армагедон е това,което ще ти се случи,ако ме събудиш!
-Съжалявам,но просто не мога да заспя. О!
-Къде е онази книга,която ти четеше,с двете жени, които се пързаляха с кънки и носеха онези шапки с цветя?
-Защото всеки път,когато видя корицата,започвам да заспивам...
-В дневната е,където също има осветление,и където никой няма да те ритне по пищяла.
-Какво?!
-Ау!
-Моля те,не бъди космически кораб!Моля те,не бъди космически кораб!
-О,слава богу!
-Как можеш да писукаш?!Аз току-що те изключих! Извадих ти батерията!Как може....
-Не ме прекъсвай!
-Рейчъл!Моника!
-Хайде!
-Не мога да повярвам!
-Добре де,предполагам,че знаем какво трябва да направим,за да слезем.
-Да,май нямаме друг избор.
-Помогнете ни!Моля,помогнете ни!Затворени сме на покрива и не можем да слезем!
-Рос,мислех да слезем по аварийната стълба.
-Знам,не съм свършил.
-Но не се тревожете!Ще слезем по аварийната стълба!
-Шшшшшшш!!!!
-Съжалявам,помислих,че ако изпия малко топло мляко, ще ми помогне да заспя.
-С китайски тиган?
-Мислех,че ще четеш от скучната ми книга,за да те приспи.
-Стана интересна!Дяволите да те вземат,Опра!
-Добре,дай да ти стопля млякото,и без това станах.
-Хей,знаеш ли какво можем да направим?Сега,след като и двамата сме будни?
Можем да си говорим цяла нощ,както правехме, когато бяхме млади гаджета.Ще бъде забавно.
-Окей,това звучи добре.
-Окей,колко шокирана беше,когато умря втората сестра?
-Втората сестра умира?!!!
-Не.Не,аз говорех за книгата,която чета аз.
-Втората сестра умира в"Арчи и тъпанара"-двойно издание?!
-Точно така.
-Искаш ли да отидем в спалнята?Там е по-удобно.
-Разбира се.
-Окей.
-О,чакай!Изпрати ли онези договори за Милано?
-Ако това е представата ти за секси приказки....?
-Не,сериозно.Онези договори,които ти дадох, пусна ли ги?
-Какви договори?
-Окей,моля те,кажи ми,че това е една от онези твои шеги,които аз не разбирам!
-Като например?
-Ами като онази,дето си слагаш телефона в панталоните?
-Таг!Сериозна съм!Това не е смешно!Тези договори трябваше да бъдат изпратени тази вечер!
-Рейч,съжалявам,но не си ми дала никакви договори!
-Дадох ти ги!И залепих бележка,на която пишеше
"Трябва да се изпратят днес",и подчертах "днес" три пъти,
и нарисувах сърчице в ъгъла,за да не ти се стори, че се държа като шеф!
-Казвам ти,не си ми ги дала.
-Знаеш ли,Таг,ако отидем в офиса,ще видиш тези договори на бюрото си!
-Не,ще видя теб засрамена,защото те не са на бюрото ми!
-Или пък ще ме видиш засрамена,защото ти говориш по телефона с чатала си!
-Искаш ли да отидем до офиса?
-Не!Стига де,вече е късно.Няма да ходим до офиса!
-Окей,разбирам.И аз не бих искал да разбера,че съм сгрешил.
-Добре!Вземи си палтото!
-О!Кога успя да го разкопчееш?Добра работа!
-Не иска да се спусне повече.Заяла е.
-Е,явно ще трябва да скочим.
-Да.Сега,трябва да сме сигурни,че ще се приземим в дясно от това парче лед,
да не се ударим в кофата от другата страна, и да се опитаме да избегнем това странно кафеникаво червено нещо в средата.
-Така че,когато ти слезеш долу..... ще се качиш на покрива,и ще ми отвориш!
-Уоу,уоу...чакай малко!Аз трябва да скоча?!
-Да.О,да.Ще се справиш.Това е същото като скачане с бънджи,но вместо да отскочиш обратно.....няма да го направиш.
-Ами ако си размажа главата в бетона?
-Е,няма да те лъжа,Джоуи,има и такава вероятност.
-Не знам,Рос!Знаеш ли какво?Нека да хвърляме ези-тура,за да видим кой ще скочи.Казвай кое избираш.
-Добре.Тура!
-Можеш ли да видиш какво е?
-Не.
-Окей.Бъди внимателен.
-Какво?!Не!Не,Рос.Престани!Няма да скоча!
-Окей,виж,имам прослушване утре.И не мога да отида ако си счупя крака.
-И аз не мога да скоча!Имам син,окей? Той ще остане без баща,ако умра!
-Е,добре,значи сме квит!
-Окей.Значи тази жица е свързана с тази жица, която влиза тук.
Значи,за да спра писукането,трябва само да....
-Браво не теб,Фийбс.
-Какво искаш от мен?!!!!!!!
-Окей,ето ти млякото.За какво искаш да си говорим?
-Какво?Какво?Какво?
Оооо!Ти спеше ли,миличък?Съжалявам.Ето.
-Окей!Чувствай се свободна да провериш,но ти казвам, че тези договори не са на това бюро.
-Как може да си сигурен?Виж тази бъркотия,Таг!
Ето за това ти говоря,трябва да си по-подреден!
Тук имаш вестници!Имаш списания!Имаш...О!
-А коя е тази мацка?Малко е млада за теб,Таг. Но както и да е.
-Това е сестра ми.
-Окей,много сладки скоби.
-Както и да е,започвай да търсиш,Таг,защото ще намериш тези договори на бюрото си.
-И кога мислиш,че си ми ги дала? Сутринта или следобед?
Следобед.Г-н Зелнър дойде в офиса ми след обяда,
сложи ги на бюрото ми,аз залепих бележката,
на която пишеше:"Трябва да се пратят днес". Ти продължавай да търсиш,окей?
-Не са тук.
-Загадка.
-Голяма загадка.
Ами защо не провериш в стаята за копиране? Може да си ги оставил там?
-Как да съм ги оставил в стаята за копиране?
-Не знам,Таг!
Как могат гениталиите ти да говорят по телефона?
Окей?Светът не е идеален!Просто иди,моля!
-Добре.
-Благодаря ти.
-Ало?
-Все още не схващам.
-Още ли си буден?
-Да.А ти?
-Разбираш,че аз го казах,нали?
-Хей.Така и така и двамата сме будни....
-Да?
-Надявам се,че не мислиш да чистим дневната.
-Боже,умирам от глад!Какво си мислех на вечеря?
"Супа ли искаш или салата?" И двете!Винаги поръчвай и двете!
Знаеш ли,гледам тук и не мисля,че има някой в къщи.
-Казвам,да счупим прозореца,да пропълзим и ще обясняваме после.
-Наистина?Няма никой вътре?
-Така мисля.Ало?
-Когато ти влезеш вътре....
-Окей,тук пътищата ни се разделят.Шумна кучка!
-Какво?Какво правиш?
-Знаеш ли какво стана току-що?
-Да.Правихме секс,и после заспахме.
-Не.Бяхме по средата на правенето на секс.... и ти заспа!
-Неее!Не.Това не е вярно!Не!Беше много добър! Ти разтърси света ми!
-Моника?
-Какво?!
Аз тъкмо правех най-добрите си ходове,и ти ги пропусна!Затова,моля те,събуди се,за да можем да го направим както трябва!
-Окей.Окей.Готова съм. -Окей.
Хайде,мой човек!Започвай с приятните работи!
-Да!
-Не!Не!Не!Не заспивай!
-Окей,ще ти направя малко кафе.
И вероятно няма да разсипя утайката от кафето из цялата кухня.
-Окей!Станах!Станах!
-Здрасти.Направих ти малко кафе.Е,намери ли нещо?
-Нищо.
О,боже!Провери ли цялото бюро?Провери ли всички чекмеджета?
-Искаш ли пак да проверя?
-Ами,да.Бих искала.
-Е,не е там!
-Ами онова чекмедже?
-Е,не е тук.Има ли вероятност да е в твоя офис?
-Ами...не знам.Чакай да проверя.
-Намери ли нещо?
-Мога ли да те видя в кабинета си за малко?
-Да?
-Намерила си ги!!!
-Знаеш ли какво?Дори няма да злорадствам. Толкова ми олекна,че всичко това свър...
-Ти си ги сложил на бюрото ми! -Не съм!
-О,така ли?Значи те просто са се измъкнали от долното ти чекмедже,пропълзяли са по пода, и са скочили върху бюрото ми?!
-Ти откъде знаеш,че са били в долното ми чекмедже?
-Толкова те искам в момента!
-О,боже!Как се върна обратно?!
-Фийби Буфе?
-Пожарна аларма?
-О,здравейте,офицер!Пожарникар!Мога ли да ви помогна?
-Намерихме пожарната ви аларма в боклука.
-Не е моя.
-Да,ваша е.
-Откъде знаете?
Следващият път,когато искате да изхвърлите алармата си в боклука,
не я завивайте в одеало,на което пише: "Собственост на Фийби Буфе,не на Моника"!
-Окей,имате ли заповед за обиск?
Защото последният път,когато проверих,това все още беше Америка!
-Моля,сложете я пак.Противозаконно е да го сваляте.
-Добре.Но,за бога,моля ви,кажете ми как да я накарам да спре!
-Просто натиснете копчето под капака.
-Има копче?!О,благодаря ви!
-Имало копче!Боже,защо не съм го видяла?!
-Копче,копче!Къде е копчето?
-О,ето го!
-О!
-О,Божеее!!!!
-Окей,добре ли си се хванал?
-Да!
-Окей,сега започвам да се спускам по теб.
-Добре!Побързай!
-Окей.Сега,отпред ли да се спусна,за да сме лице в лице,
или отзад,за да сме ....задник в лице?
-Мисля,че лице в лице. -И аз мисля така!
-Окей,идвам.
-Добре.
-О,боже!Колко тежиш,Рос?
-Предпочитам да не отговарям точно сега. Още имам малко излишни килограми от празниците.
-Знаеш ли,като говорихме за лице в лице,не мисля,че го обмислихме докрай!
-И какво искаш да направя?
-Ами,просто се спусни по мен и се пусни!
-Здрасти.
-Може би аз трябва да се хвана,а ти да се спуснеш по мен.
-Така ли?Може би трябва да го обсъдим известно време?!
-Все още изглежда доста високо! -Не е високо!Просто се пусни!
-Не ме притискай!
-Рос,трябва да знаеш,че панталоните ми започват да се смъкват,а не нося бельо!
-Ооо!Глезена ми!Ударих си глезена!Мисля,че го изкълчих,когато....О, 25 цента!
-Това наистина беше едно от най-добрите ти изпълнения!
-Хмм-хммм,казах ти!
-Не мога да повярвам,че имам само 2 часа,докато стане време да се обадя в работата,че съм болен!
-Аз трябва да ставам след 7 минути.
-Е,няма да повярваш,но ако имаш 7 минути....
-Наистина?
-Искаш ли?
-Окей!Ти вземи прахосмукачката,а аз ще взема лака за мебели!